Франц Верфел
Хекуба

Превод от немски: Венцеслав Константинов, —

chitanka.info

Още броди нощем по Земята —

Тя, най-тежкото сърце човешко.

Броди бавно под звезди, дървета,

През врати и пътища повява.

Древна майка, най-злочеста майка!

Толкоз мляко имаше в гърдите,

Толкоз много синове отгледа.

Скитай вредом! — Нощем по Земята,

Древна майко, ядка на Всемира,

Като гаснеща звезда прелиташ.

Под звезди, дървета, броди нощем

Тя през хиляди стъмени стаи,

Дето спят жените — млади майки,

Броди край креватчетата с мрежи

И в лъча на сънищата детски.

Спира се до някоя главица

И се взира там с такава мъка —

Немощен ветрец, от скръб изваян, —

Че скръбта намира образ в нея,

А светликът в мъртви лампи плаче.

И жените стават от леглата,

Щом си тръгне — боса, с тежки стъпки…

Дълго бдят край сънищата детски,

Гледат бавно стаята сред мрака,

Бършат сълзи на невнятна мъка.

1914

Заслуги

Имате удоволствието да четете тази книга благодарение на Моята библиотека и нейните всеотдайни помощници.

http://chitanka.info

Вие също можете да помогнете за обогатяването на Моята библиотека. Посетете работното ателие, за да научите повече.